![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEi0urJP8pDuinDTMij71pbslDlobQ4dEpsRlt5BrsWDyxaxWudEqR6MAjLXzcLys0Y9xveU0I76llgFrKMm__4NRScdsHcyMf2EIfFGVrzWThCoRmF3nZ5yLr_29Un4R3y5FiG_bTPz2zs/s400/12.06.2009+097.jpg)
NOCTURNE
tähkäpäiden päällä täysi kuu;
kesäyön on onni omanani,
kaskisavuun laaksot verhouu.
En ma iloitse, en sure, huokaa;
mutta metsän tummuus mulle tuokaa,
puunto pilven, johon päivä hukkuu,
siinto vaaran tuulisen, mi nukkuu,
tuoksut vanamon ja varjot veen;
niistä sydämeni laulun teen.
sydämeni suuri hiljaisuus,
uskontoni, soipa säveleinä,
tammenlehvä-seppel vehryt, uus.
En ma enää aja virvatulta,
omani on Hiiden vuoren kulta;
pienentyy mun ympär' elon piiri;
aika seisoo, nukkuu tuuliviiri;
edessäni hämäräinen tie
tuntemattomahan tupaan vie.
Suomen kesän tulkitsija numero yksi on Eino Leino. Nocturne syntyi 3.7.1903. Runo kuvaa sen kesätunnelman, jonka aistin kotimatkalla illalla auringon laskiessa. Luonto on hiljentynyt, linnut ovat levolla, pellot uinuvat ja usva levittää hunnut maisemaan.
Kuvasin tunnelman auton ikkunasta. Kuva tunnelmoi kokemani hetken. Kuva ei ole teknisesti loistokas eikä kuvallisesti korkeatasoinen, mutta mielestäni se välittää juuri sen, josta runo kertoo. Kuva suurenee klikkaamalla.
Nocturnen on säveltänyt ja sovittanut Taisto Wesslin ja sen tulkitsee Vesa-Matti Loiri. Jos haluatte kuunnella teoksen, se löytyy näppäämällä linkkiä.
Kuvasin tunnelman auton ikkunasta. Kuva tunnelmoi kokemani hetken. Kuva ei ole teknisesti loistokas eikä kuvallisesti korkeatasoinen, mutta mielestäni se välittää juuri sen, josta runo kertoo. Kuva suurenee klikkaamalla.
Nocturnen on säveltänyt ja sovittanut Taisto Wesslin ja sen tulkitsee Vesa-Matti Loiri. Jos haluatte kuunnella teoksen, se löytyy näppäämällä linkkiä.
u-p-e-a kuva! :) Tosi tunnelmallinen, johon nuo värssyt sopii mainiosti.
VastaaPoistaUpea kuva ja suvirunojen klassikko.
VastaaPoistaVäkevästi toteutettu elämys. Kiitos.
Loistava valinta. Ykkönen tuntuu olevan suosittu kesänumero! :) Loirin tulkinnoista pidän aivan älyttömästi.
VastaaPoistaIltaöitä tulee jonkin verran kuvattua, mutta pitää kait jotkut aamuyön tunnit ulkoiluttaa kameraa. Kello 02 – 06 ovat herkkiä hetkiä, joiden tunnelmaa ei pidä unohtaa.
VastaaPoistaTunnelmallinen kuva!
Satu,
VastaaPoistaKiitos, ykköstä mulle.
Unelma,
Minä en väsy kuulemasta Vesa-Matti Loirin tulkintaa ja joka kerta itken.
Inkataika,
Samoin kuin täälläkin.
eem,
Ilta-yö- ja varhainen aamu, sieltä tavoittuu se sanomaton tunnelma.
herkkä, kaunis kuva...niin rauhoittava, ikäänkuin pysähtynyt hetki...todella sopii kauniisti eilon sanojen kanssa...
VastaaPoistaKuva on kyllä mielettömän kaunis, ihanasti auringonsäteetkin näkyvät pellon usvaa vasten! Kuulun Eikka että Loiri fanikuntaan ja tämä runo on klassikko, mm. meidän häissä esitettiin tämä kappale ja sanon usein tytärtäni Juliaa neitikesäheinäksi. Olen myös pitkään nähnyt mielessäni kuvan(jonka aion vielä toteuttaa, kunhan löydän paikan) runon viimeisestä lauseesta!
VastaaPoistaIhana ykköskuva!
VastaaPoistaEino Leino on minun 'runoykköseni', neiti kesäheinää tulee usein lainatuksi. Runon sanoja joita tänäänkin maistelin suussani kuten, puunto pilven ja siinto vaaran.
Vesa-Matti Loirin tulkintaa kuuntelee mielellään.
hanne,
VastaaPoistaTuo kuva on sattuma. Ilta oli kaunis ja auringonlasku, usvaiset pellot, ne herkitstivät ja ikuistin ne.
SuviAnniina,
Joskus kohtaa näyn tai maiseman, siinä se on. Mitään valmistelematta näpsäys ja kuvassa on muuntelematon hetki ja tunnelma.
Kuten aikaisemmin totesin, en voi itkemättä lukea runoa enkä kuunnella Vesa-Matti Loirin tulkintaa.
Kaanon,
Minäkin toistelin ruonoa taas tänään, sen sanoja ja rytmiä. Aina se on kuin juuri äsken kesäillassa kirjoitettu.
Leinoa vähän auttoi ainakin ajattelemaan se Onerva...
VastaaPoistaHieno kuva, ekaksi kun kuva tuli silmiini, kävi ajatus että tämä ei ole kyllä Suomesta, en tiedä miksi, onhan se niin suomalainen kuitenkin:)
VastaaPoistaTuo kuva on jotain uskomattoman upeaa!! Mieletön kerrassaan :)
VastaaPoistaRunoja en tunne enkä ymmärrä. Mutta koskettavaa tekstiä Leinolta, ei ihme että hän on meidän kirjallisuuden perustoja.
Isopeikko,
VastaaPoistaNiin avittikin. Rakastavaiset.
Eija,
Aivan Suomen kamaralla otettu taisi olla Liedon jälkeen ennen Turkua.
Malia,
Minustakin tuo kuvassa on kuin suuri tunnelataus. Tiivis ja harras tunnelma, luonto runoilee.
Leino on hyvin tiivistänyt tunnelman runossa.
Kaunis iltakuva lakeuksilta ! Aivan kuin vähän sumua olisi metsänreunassa. Hienot värit !
VastaaPoistaLempirunoni. Olen usein vuosien mittaan yrittänyt kääntää sitä englanniksi, mutta toivottua tulosta en ole löytänyt.
VastaaPoista"Edessäni hämäräinen tie
tuntemattomahan tupaan vie" käsittääkseni tarkoittaa kuolemaa, ja "en mä enää etsi" kai tarkoittaa vanhenemista, luopumista.
En ole runontaitaja, en tekijä, mutta tämä runo "hits" me.
Leino osasi tuossakin runossa tavoittaa sen olennaisen tunnelman. Kuvassasi myös samaa tunnelmaa.
VastaaPoistaOlet saanut kuvaan juuri oikean kesäyön tunnelman , jota runo vielä tukee. Minäkin olen valvonut kahtena yönä kolmeen ja eilen ajelin suomalaisessa maalaismaisemassa aamuyöllä. Ajattelin, kuinka kaunista, mutta kuinka kauan. Maisema rappeutuu, maasudun elinkeinot rappeutuvat. MIstä siihen tulee apua? Aletaanko maisemaa hoitaa maisema-ammattilaisten toimesta ja EU-rahoilla? Vai annetaanko rappeutua? Sellaistakin on jo monella alueella nähtävissä.
VastaaPoistaAjatuksia herättävä kuva ja runo. Suomalainen taide ja kulttuuri ovat ammentaneet suomalaisesta luonnosta, se on identiteettimme kivijalka. Ja nimenomaan maalaismaisemat, metsät ja järvet.
Nukke,
VastaaPoistaSuomalaista kesää.
Utukka,
Niin minäkin ajattelen, että lopussa on vanhuus, elämästä luopuminen. Mutta miten kauniisti kuin luontoon, kesään kadoten.
Rita,
Kesäyö, se on hiljaista kauneutta ja tässä runossa sen aistii myös kuvassani.
tuike,
Joka kerta, kun kuljen lapsuusmaisemissa, maalla, ajattelen tietävätkö sen asukkaat kuinka kaunista ja levollista siellä on.
Liian paljon on revitty pois, hajotettu. Kotikylästäni ovat hävinneet pohjalaistalot lähes tyystin ja loputkin häviävät.
Harmi.
Ihan mahtavan hieno kuva!
VastaaPoistaSiinä oli kyllä ne kaikki, mitä runossa kerrottiin.
Se hetki siinä kuvassa, on kuin unta ois!
Harakka, kiitos kauniista sanoistasi.
VastaaPoistaKesäillat on ihania järven rannalla.
VastaaPoistaToisenlainen haaste löytyy blogistani.
Kuvasi oli täydellinen Nocturne. Oli pakko kuunnella tuo laulu taas kerran. Löysin Leinon aikoinaan Loirin avulla.
VastaaPoistaVau, upea kuva, olet pyydystänyt suomalaiseen hetkeen eksoottisen vivahteen, siihen sisältyy tuo koko runo kaikissa vivahteissaan.
VastaaPoistaLeino on aina ollut lemppareitani, Loirin laulusta en aina välttämättä pidä.
OIH! OMPA KAUNISTA :)
VastaaPoistaoikein ihanaa kesää ja lauantain jatkoa :)
Juuri tuollainen on kesäyö upeimmillaan. Hienoa kun runokin mukana. Ihan selkäpiitä karmivan ihana tunnelma.
VastaaPoistaHerkkä kuva, ykkönen, ehdottomasti :D
VastaaPoistaKuvassa on levollista viipyä kauan ja antaa runon sanojen soljua mielessä.
VastaaPoistaUpea ykkönen.
Tuo on niin ihana runo ja tuo paljon muistoja mieleen. Siskontyttöni lauloi sen viimeksi Siskoni synttäreillä kesäkuun lopussa.
VastaaPoistaSamoin hän on laulanut sitä monessa muussa perhejuhlassa. Muutenkin rakastan Leinon tekstejä.
Aivan mykistää. Eino Leino on kyllä yksi upeimpia runoilijoita ja tämä yksi niistä kauneimmista. Runo ja kuva sopivat hyvin yhteen.
VastaaPoistaKaunis kuva ihanasta Suomen luonnosta parhaimmillaan ja runon kanssa täydellinen postaus. Kiitos.
VastaaPoista